DET FØLGENDE SKJEDDE I LØPET AV TO NETTER
I LOS ANGELES, SOMMEREN 1969,
OGSÅ KJENT SOM "KJÆRLIGHETENS SOMMER".
DE GRUSOMME HENDELSENE SOM FANT STED
TOPPET DE TURBULENTE 1960-ÅRENE
OG VISTE DEN MØRKE SIDEN AV DRØMMEN FRA CALIFORNIA...
BASERT PÅ EN SANN HISTORIE
Skatt.
Skatt, våkn opp.
-Hva er det? -Våkn opp.
Det høres ut som om noen banker på.
Greit. Skru på lyset.
Hva gjør du?
Bli her, Mary.
Hva var det?
Det var ingenting.
Kom nå.
Kom hit.
Herregud.
Hva er den lyden?
Jeg ringer politiet.
Hei, jeg ringer fra 3301 Cameron Street.
Jeg tror noen prøver å bryte seg inn i huset vårt.
Hvem er der nede?
Lille svin.
Å, herregud!
De er her inne.
John, det er noen der ute.
LILLE SVIN
Politiet! Jeg kommer inn!
SLIPP MEG INN
-Ikke skyt! -Ikke skyt!
Etterforsker Clarkin.
Fruen sier at hun så noen, men hun er uklar på detaljene.
Det var mørkt. Hun var ovenpå, og så ned gjennom vinduet.
Sa hun mente å se en hvit kvinne, men kunne ikke være sikker.
Hun er fremdeles litt oppbragt, men kanskje når hun roer seg litt...
Hver dag er det noe nytt her.
Været er i det minste bra.
-Er det huseierne? -Ja. Denne veien.
Er det noen grunn til at noen ville gjøre dette mot dere?
Nei.
En gretten ansatt, sint familiemedlem, nabo?
Nei! Ingen vi kjenner ville gjort noe sånt.
Selvfølgelig.
Jeg måtte spørre.
Det har vært en rekke innbrudd de siste ukene,
så jeg er sikker på at dette var i sammenheng med dem.
Men hvem ville gjort noe som dette?
Rømlinger, hippier, radikale, utskudd.
Hva som helst, her i California har man alt sammen.
Hør her, jeg har noen teorier,
men ikke noe jeg kan dele med dere nå.
De gode nyhetene er at de alle har vært nokså små lovbrudd.
Folk sniker seg inn og flytter rundt på ting.
Unnskyld meg, etterforsker.
Dette virker ikke som noe mindre lovbrudd.
Det føltes ikke ut som det.
Nei, det kan jeg forestille meg.
Jeg skal innrømme at de gikk litt lengre i dette tilfellet.
Hvem vet hva som ville skjedd hvis dere ikke hadde ringt i tide.
Jeg skjønner det bare ikke.
De er gale, kjære. Gale folk gjør gale ting.
EL COYOTE MEKSIKANSK MAT
PARKERING PÅ BAKSIDEN
Fuller. Tre stykker.
Hola. Vennligst følg meg.
Ønsk deg noe.
Gratulerer med dagen, Abby.
Bursdagen min er i oktober.
Vi vet det.
Men er ikke bursdagsfester mye morsommere enn avskjedsfester?
Hva da? Det var ikke min idé.
-Hva var din idé? -Jeg vet ikke.
Kidnappe deg. Holde deg her for evig og alltid.
-Så søtt. -Takk.
Vent litt.
Én ting til.
Hva er en bursdagsfest uten gaver?
Sharon.
Nydelig.
-Jeg tok det da vi var... -Jeg vet det.
Det er Zuma.
Vår strand.
Det er nydelig, Sharon.
Vi sa alltid at den hadde et mystisk grep på oss.
Ja.
Dette er faktisk hvor vi først møttes. Husker du det?
-Ja. -Den bålfesten?
Det var en bra fest.
All ære til den som ordnet det.
I dette tilfellet, meg.
Jeg kommer til å savne den stranden.
-Og vi kommer til å savne deg. -Ja.
Så når du blir lei av Boston og bestemmer deg for å komme tilbake,
blir det det første stedet vi drar til.
Takk. Den er kjempefin.
Sharon, hvem er her nå?
Takk.
Du lovte at du ikke skulle holde en fest.
Og jeg holdt løftet mitt.
Men du vet hvordan det er.
Folk kommer når de føler for det.
Kanskje du burde revurdere den innstillingen når barnet kommer.
Den sangen hjemsøker meg. Det gjør den bare.
Mer er det ikke å si om det.
Seksten minutter til klokka er elleve.
Dette er HJB-programmet,
hvorfor vi alltid har det gøy.
Vi skal svinge oss hele natten,
ha det gøy, gjøre ting, du vet.
Hold deg her for dine favorittlåter innen blues og R og B.
Det er 22 grader i Los Angeles akkurat nå, 24 i San Fernando Valley.
Ok, bare fortell meg hva som foregår.
Jeg aner ikke hva som foregår.
Men la oss finne det ut.
Sharon! Du kan ikke bare kikke oppi der.
Hva? Jo.
Jeg bare undersøker. Det går bra.
Unnskyld.
Er William her?
Han leier gjestehuset. Det er rett rundt hjørnet der.
Takk.
Vet du, du ser kjent ut.
Det gjør ikke du.
Er du sikker på at vi ikke har møttes?
Det ville du ha husket. Det kan jeg love deg.
Jeg skal definitivt huske det til neste gang.
Ha det bra så lenge.
HI-FI STEREO
Trenger et par år på å modnes, men alt i alt, ikke dårlig.
Herregud. Du er fryktelig.
Hva vil skje når jeg drar?
Hvem skal holde deg på plass da?
Du trenger ikke dra, Abs.
Du kan bo her. Det er masse plass.
Og så?
Og så... Hvem vet?
Er det ikke det som er spennende i livet?
Se, du sier noe sånt, og raketter skytes opp.
Jeg sier noe sånt, og så punkterer jeg.
-Ikke vær tåpelig. -Det er sant.
Gutter!
Skru på lyset når dere kommer inn.
Jay?
Wojciech?
Dere?
Du kommer ikke til å tro klarheten, mann.
Sjekk den plata.
Den tonearmen?
Den er også ny.
Den gamle modellen hadde en i plast. Husker du den?
Det er helt drøyt, Steve.
Fire hastigheter.
Volum.
Tonekontroll.
Hva mer trenger man? Har jeg rett?
Hvordan lyder den?
Helt utrolig, mann.
Men er du sikker på at du vil høre?
Ja.
Hvorfor skulle jeg ikke det?
For så snart du hører denne skjønnheten
lar du meg ikke ta henne vekk igjen.
Jeg har råd til den, hvis det er det du spør om.
Her, ta på deg disse.
Etter dette trenger du ikke syre for å se musikken, mann.
Ok.
Det gjør ikke vondt, ikke sant?
Ikke i det hele tatt.
Hvorfor gjorde du det?
Den som betaler fløytespilleren får bestemme melodien.
Hva betyr det?
Det betyr at du må betale for den, ikke sant?
Hei, mamma. Du er sent oppe.
Jeg vet det.
Ja, jeg vet det.
Jeg gleder meg til å se deg også.
Ja.
Jeg gjorde det. Kjolen kom i dag.
Ja, akkurat i tide. Den er...
Den er vakker.
Jeg skal ha den på meg i morgen.
Takk.
Ok, få deg litt søvn.
Glad i deg også.
-Moten er visst død. -Vi burde begrave den.
La oss hente noen spader.
Hun vil at jeg skal ha den på meg i morgen.
Hei, hvem er hun som bor i hovedhuset?
Hun så kjent ut.
Hun har vært i en masse filmer og på TV.
Fester du noen gang med henne?
Noen ganger, ja.
Hun og mannen hennes har en skikkelig greie der oppe, så...
Folk kommer og går.
Ser det bra ut?
Greit. Fred, mann.
Det er over en måned siden fjerde juli.
Hva er det folk tenker på?
Jeg vet ikke. Slutten på sommeren, kanskje?
Folk bruker alskens unnskyldninger for å sprenge noe.
Så,
du ville at vi skulle snakke sammen?
Ja.
Nei.
Jeg vet ikke lenger.
Hva er det du ikke vet?
Jeg føler...
Jeg føler at jeg kanskje misforsto deg på en måte.
Hvordan det?
Fordi jeg aldri trodde at du ville være den slags jente
som kryper tilbake til mamma og pappa
så snart de truet med å slutte å sende penger.
Jeg kryper ikke tilbake til dem.
Nei. De flyr deg på første klasse.
Det var stygt sagt. Unnskyld.
Jeg drar ikke fordi foreldrene mine truet med å slutte å sende penger.
Jeg drar fordi jeg føler at det er på tide å gå videre.
Jeg passer ikke inn her.
Hele byen er full av folk som føler at de ikke passer inn.
Hør her, jeg har ikke fortalt deg dette,
men for et år siden
ville jeg gi opp.
Bare pakke sammen og dra.
Men så overtalte jeg meg selv til å gi det et par uker til.
Hva skjedde?
Jeg møtte deg
på den stranden.
Og det var da jeg bestemte meg for
å gi meg selv så mye tid som det trengtes.
For uansett hva som skjedde med forretningen og alt det der,
så var det alltid Abigail.
Nei, Wojciech, du...
Du kan ikke gjøre meg ansvarlig for dine drømmer også.
Jeg gjør ikke det. Jeg prøver bare å få deg til å bli,
så du ikke gir opp dine.
Det er en grunn til at du ikke passer inn.
Det er ikke fordi du er annerledes.
Det er absolutt fordi du er spesiell.
Jeg skulle ønske det kunne ordne seg, Wojciech.
Det er ikke sent engang, Amy.
Dessuten vet jeg at Abby gjerne vil se deg før hun drar.
Jeg trenger deg også.
Jeg vil ikke være alene når hun drar.
Spesielt ikke rett etterpå.
Nei. Fordi de er gutter.
Og dessuten, Jay ter seg som om jeg ikke engang...
Hallo?
Hallo, hallo.
Faen.
Kom igjen, mann.
Flytt deg!
Nei, vær så snill. Jeg har penger.
-Jay. -Unnskyld.
Er det fyrverkeriet...
Fyrverkeriet som du kastet?
Du hentet dem ut av søpla?
Du kastet fyrverkeriet mitt, Sharon.
-Sharon, Sharon. -Vel, du sprengte nesten av deg hånden.
Det er bare fingeren min!
Du overreagerer. Det var ikke hånden min.
Nei! Ikke på sofaen min.
Ser ikke ut som at du drikker for å feire.
Bare la det ligge.
Greit, hør her.
Jeg har noe som vil få deg til å føle deg bra igjen, ok?
Og siden alt her dreier seg om å dele...
Ta to av disse, så vil det kurere hjertesorgen din.
Nei. Takk, men nei.
Greit. Om ikke disse, er det én ting til jeg vil du skal prøve.
Altså,
hun heter Gloria, og hun elsker å dele.
Jay.
Hei.
Ikke hør på ham.
Jeg beklager at jenter er gale.
Men jeg kjenner henne, og hun vil ombestemme seg.
Det vil være litt vanskelig, siden hun er i Boston.
-Ignorer ham. -Det er langt unna.
Hvor skal du?
Jeg trenger å gå meg en tur.
Jeg trenger litt tid til å tenke.
Takk gud.
-Hei! Akkurat i tide. -Hei.
-Hørte dere... -Hva sa du?
Hørte dere det?
Du må snakke høyere, for blenderen...
Hvorfor gjorde du det?
Det var...
Hvis du ser etter Wojciech,
så gikk han på en av sine lange turer.
Hørte dere den bankingen?
Hvilken banking?
-Herregud! Jay! -Unnskyld!
Beklager. Jeg trodde lokket fremdeles var på.
Du er allerede full.
Det er sikkert Amy. Jeg ba henne komme.
Kan du slippe henne inn mens jeg skifter?
Hvis det var Amy, ville hun ikke bare kommet til døra?
Abs, vær så snill, kan du slippe henne inn?
Amy?
Mexico by. Vi dro på mandag.
-Hvor skal dere hen? -San Lorenzo.
Hvor langt er det? Vet du det?
Hvem vet hvordan det er på broene?
Kanskje et par timer.
En politibil kjørte forbi like før solnedgang.
De kom ikke tilbake. Kanskje de kom seg gjennom.
"Det store smellet."
Hvem vet?
Telefonlinjene har vært nede siden jordskjelvet.
Takk skal du ha. Vi ses...
PALMERIS FYRVERKERI "BØLLEN"
"Bøllen."
Fy faen.
Hei, kompis. Går det bra?
Hva i...
Hva faen! Hvem er du?
Kom igjen!
Faen!
Hei.
Å, herregud!
Faen.
Unnskyld.
-Unnskyld... -Abby.
Unnskyld.
Hva driver du med?
Jeg så noen i gangen. Jeg er sikker på at hun gikk inn hit.
-Hva? Hvem? -Jeg...
Vet ikke. Hun vinket til meg.
Så jeg tenkte at hun kanskje var en venn av deg.
Er det henne?
Vanskelig å si. Kanskje.
Skremmende.
Hun må være på en eller annen rar tripp.
Hvem da?
Bare ei jente vi så.
Er hun søt?
Hvor er Wojciech?
Wojciech?
Abby?
Abby, kom inn igjen.
Han er sikkert langt nede i canyonen nå.
Han kommer tilbake.
Abby.
Nei, ikke kom ut.
Bli inne.
Kan vi roe oss ned, er du snill?
Du begynner virkelig å skremme meg.
Bra, for jeg er allerede skremt. Jeg føler meg ikke trygg.
Vi har gått gjennom huset to ganger allerede.
Jeg vil bare være sikker på at de holder seg ute hvis de er ute.
OG RAKETTENES RØDE GLØD
OG BOMBENE SOM SPRENGES I LUFTA
Hva var det?
Jay?
Vent.
Jay?
Sharon.
Wojciech?
Jay!
Hva er det de...
Nei, jeg sa at du skulle holde deg inne.
Vær forsiktig.
Hva er det som skjer?
Jeg vet ikke.
Jay?
Jay, dette er ikke morsomt.
Jay.
Jay! Jay!
Å, herregud.
Å, herregud. Nei!
Nei! Jay!
Jay!
Nei!
-Nei! -Det går bra.
-Løp! -Nei.
Sharon, kom deg inn!
Nei!
Nei.
Nei, vær så snill! Ikke!
Nei!
MALING
Nei!
Sharon!
Sharon! Nei!
Hvorfor?
Nei, vær så snill.
Hvorfor?
Ikke gjør dette mot oss.
Å, herregud.
-Sharon! -Wojciech!
Wojciech! Faen.
Hvor er Abby? Hvor er hun?
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke, Wojciech.
Vær så snill, snakk med meg. Jeg vet ikke.
Jeg...
Vær så snill, ikke...
Vær så snill.
De kommer til å drepe oss.
Nei!
Nei! Vær så snill.
Ikke drep barnet mitt!
Vær så snill.
Nei!
SVIN
Vær så snill, ikke gjør det! Barnet mitt! Vær så snill!
Vær så snill, ikke gjør det!
Vær så snill!
Nei!
Vær så snill, ikke gjør det!
Nei! Vær så snill, stopp!
Nei.
Vær så snill, stopp.
Nei. Vær så snill, ikke gjør dette.
Vær så snill, ikke gjør dette!
Vær så snill, ikke...
Vær så snill, ikke skad...
Abby!
Løp!
Løp! Kom igjen!
Abby! Hent hjelp!
Nei!
William!
Hei!
William! Hei!
Hei, hei.
-Nei! -Abby!
Jeg er så glad du er ok.
Å, herregud.
Ikke gjør det!
Abby!
De kommer til å drepe oss!
De kommer til å drepe barnet mitt.
Nei.
Håp, Sharon.
Ikke mist håpet.
La dem gå. Ta meg. Men la jentene gå.
Nei!
Abby! Nei!
Stopp, mann!
Nei!
Nei, vær så snill, ikke gjør det!
Ikke gjør det!
-Abby, nei! -Nei! Sharon!
Stopp! Ikke drep barnet mitt!
Vær så snill, nei!
-Abby! -Nei, Sharon!
-Sharon! -Nei!
Hei, Abby.
Ikke gi opp, ok?
Ikke akkurat nå. Du må prøve.
Det lovet du meg at du skulle.
Vi fortjener ikke dette.
Ingen fortjener dette.
Nei, jeg vet det.
Faen.
-Vi må gjøre noe. -Jeg kan ikke.
Kom igjen, Abby.
La oss dra tilbake til den stranden.
Du og jeg. La oss dra tilbake til Zuma.
Jeg vil fortsette den samtalen vi hadde.
Du sa at du ikke kunne huske hva vi snakket om.
Men jeg husker det. Med hele mitt hjerte.
Om å bo i Frankrike, hvordan du elsket å jobbe med de barna.
Og Marlowe.
Vi bondet over Christopher Marlowe.
Jeg ante ikke hva du snakket om.
Men det gjorde ikke noe.
Jeg visste det.
Hva sier du?
Du og jeg. La oss dra til Zuma.
Hva skal du gjøre?
Ikke gi opp.
Nei!
Kom igjen! Løp!
Wojciech, kom igjen!
Abby.
Nei!
Løp!
Nei! Vent! Stopp!
Nei!
Opp, ned, og helt rundt.
Den mest etterspurte sangen denne timen...
Klokka er ti på tre. 21 grader.
Vær så snill, hjelp meg!
Vi skal spille de sangene du vil høre, hele natten.
Vær så snill.
Du trenger ikke gjøre dette.
Du trenger ikke gjøre det.
Vær så snill, ikke gjør det.
Jeg er allerede død.
Fredag kveld i Los Angeles
ble en filmskuespillerinne og fire venner av henne drept.
Og omstendighetene var grusomme.
Åstedet liknet et merkelig, religiøst ritual.
En hushjelp fant likene om morgenen,
og sprang skrikende etter hjelp.
En omvandrende gjeng med medlemmer av en såkalt religiøs kult,
med en leder de kaller Jesus,
har fått tre følgere arrestert.
LOS ANGELES-POLITIET 19. APR, 1970-Bevis A
Vi kjørte til huset med instrukser om å drepe alle i huset.
Jeg følte ingenting for henne da hun ba for livet sitt.
En av dem sa: "Hvem er dere?"
Og Tex sa: "Jeg er djevelen, og jeg er her for å gjøre djevelens verk."
Tro meg.
Hvis jeg begynte å drepe folk,
ville det ikke vært noen av dere igjen.
For mine barn kommer.
LIKENE TIL SHARON TATE, JAY SEBRING, WOJCIECH FRYKOWSKI, ABIGAIL FOLGER,
OG STEVEN PARENT
BLE FUNNET OM MORGENEN, 9. AUGUST, 1969.
WILLIAM GARRETSON BLE FUNNET SOVENDE I GJESTEHUSET.
HAN HEVDET Å VÆRE UVITENDE OM DET SOM HADDE SKJEDD
OG VAR ALENE HELE NATTEN OG HØRTE PÅ MUSIKK.
ETTER EN MÅNEDSLANG JAKT
BLE FIRE MEDLEMMER AV EN KULT LEDET AV CHARLES MANSON ARRESTERT.
MANSON-FAMILIEN, SOM KULTEN BLE KALT,
TRODDE AT DISSE MENINGSLØSE HANDLINGENE VILLE SKAPE KAOS
SOM VILLE RESULTERE I AT FAMILIEN BLE VERDENSHERSKERE.
Oversatt av : Audun Magnus Moss